Och ni två var höga höga hela tiden.
Jajamän.
Du lyckade rulla runt båten, och vi förlorade allting.
Vi var tvungna att gå hela vägen...
Vände vi på båten?
Det gjorde du.
Det var ett äventyr.
Det var de du sa hela tiden.
Irländskt vin.
Whiskey?
- SkåI. - SkåI.
- Så. - Så-
- Jag har... - Jag vill fråga dig...
- Ursäkta. - Du först.
Jag undrar,
tror du Stephen skulle kunna skrapa ihop 40,000 dollar utan din kännedom?
Va?
Det är en story som kanske bryter ut
som i grund och botten anklagar Stephen för något
som skulle kräva att han har haft en stor summa pengar.
Jag undrar bara, skulle han kunna det?
En story som kanske utbryter?
Du menar något som du är involverad i?
- Indirekt. - Vad gör du?
Jag försöker hjälpa Stephen. Jag försöker skydda dig.
Skitsnack!
Du gör alltid så här.
Ibland känner jag att vi alla har gjort en uppgörelse,
och det slutar alltid bra i slutändan för dig och Stephen, men inte för mig.
Och istället för att vi löser det,
så går ni bara omkring som om ingenting hade hänt.
Okej.
Okej, vi börjar om.
Jag kommer hit för att berätta att jag tänker
på att avbryta vårt relation,
och du säger vad?
Jag säger att det för sent. Vi är långt efter det.
Du gjorde ditt val.
För att du inte konfronterade.
Vad menar du?
Inte då, inte nu, inte i college.
Jag säger att du frågar mig
om något som är verkligt.
Det är det jag säger.
Annie...
Vi har två lån.
Vi har ett ställe i Virginia.
Vi har lägenheten här.
Vi spenderar allt,
så det finns inget sätt Stephen skulle kunna ge någon 40,000 dollar
utan att jag vet om det.
Annie... Det är okej.
Nu är jag bara en källa,
så pressen är över.
- Hallå? - Vem är den snygga blondinen Cal?
Vem är detta?
Över gatan.
Jag gillar din stil.
Jag har någonting åt dig.
Och du kunde inte bara ringa på?
Försiktighetsåtgärd
Killen i bilden, jag har frågat runt. Han är definitivt en militär.
En polare till mig brukade se honom på säkerhetsmässor.
Namnet är okänt,
men han arbetade för en Fred Summers.
Installerar alarm, och sådan skit.
Här är Freds adress.
Crystal City.
Tack.
Mr. Summers?
Hej.
Vem letar du efter?
Fred. Fred Summers. Känner du honom?
Fred är inte här.
Jasså?
Bor du här. Är du hans rumskamrat.
- Ledsen. - Okej.
Vet du var han kan tänkas vara?
Han är på havet. De skeppade ut förra veckan.
- På havet typ... - Du,
Jag vet inte riktigt vad Frank syssla med, okej?
Han skeppar ut, och kommer tillbaka.
Kan du ge honom ett meddelande?
Ta det lugnt.
Okej.
Joey? Cal McAffrey.
Ja, ja, håll käften. Lyssna! Lyssna!
Säg till Bill att han måste skicka poliser till 566...
- Och? - Inga tecken efter killen.
Fick du ett namn?
Lägenheten då? Hittade du något?
Inget?
Stället ägs av en kille som heter Fred Summers,
förutom att Fred dog förra mars.
Grannarna säger att han brorsbarn stannar där ibland
medan testamentet ordnas.
Förutom att han inte har någon brorson.
Du fattar snabbt.
Cal, jag trodde vi hade avtal.
Du trodde vi skulle dela med oss av information.
Kommer du ihåg det?
Don, jag stack ner hit för att prata med en kille som hette Fred Summers,
som visade sig vara död.
Tror du jag skulle åka hit
om jag visste vad jag skulle utsättas för?
Du råkade bara vara här, va?
Ja.
Har du något emot om jag går tillbaka till storyn?
Det är inte story. Det är ett fall!
Och... Och bara så du vet, en flicka vid Mandi Brokaw,
16 år, drogmissbrukare, hittades död inatt.
Troligtvis mord.
Ser hon bekant ut?
Vi fick henne fingeravtryck ifrån
övervakningsbilderna som du gav oss så snällt.
Hallå, jag heter Rhonda Silver.
Som jag sa, det var det han kallade att "vara i kommittén".
Jag vet att du blev beskjuten igår natt,
och jag vet att jag borde laga till en god kopp med choklad till dig,
men jag är så jävla arg!
Jag menar, beslutet, som jag förutsätter, var att detta inte var nyheter.
Vi... Vi var oroliga att...
Det var mitt beslut, Cam. Okej?
Jag trodde inte på henne.
Hon är inte trovärdig.
Hon försökte sälja oss hennes sexiga
bilderbok med bilder av hennes vän, Sonia Baker.
Hennes döda vän.
Varför i helvete kunde vi inte printa det?
En servitris träder fram med en påstående om en sex skandal.
Perfekt, det är en A-1 story.
Sen nekar han det. Det är en annan story.
Och sen... Och sen en av dem brister, och det är annan story.
Under tiden läser folk om det,
och de läser om det i våran, för vi hade det först!
Förutom att vi inte hade det, eller hur?
Nej, nej, nej därför att en fjant beslutade att det var för lågt för oss.
Kolla på henne, kom igen! Titta på henne!
Det är en smutskampanj!
Det är exakt vad dessa företag gör
för att skadliggöra människor som är i deras väg.
Den sanna storyn, den riktiga storyn, är Point- Corp.
Den riktiga storyn är att denna kvällstidning sjunker!
Herregud!
Vi har en ny ledning att ta hänsyn till, Cal,
och de är intresserade av försäljning, inte varsamhet.
Och hur... Hur skall jag förklara för dem att vi nu är bakom en story
vi tidigare var framför?
Vi kör på det som vi har idag.
Nej! Nej.
- Du kan inte göra det. - Varför inte?
Vi har mer än nog att gå på.
Om du kör på det, så kommer du skrämma bort dem.
Eftersom vi inte har resten av storyn.
Jag bryr mig inte ett skit om resten av storyn.
Vi kommer att trycka det... ikväll.
Ni har åtta timmar.
Du ser trött ut. Vill du ha lite kaffe?
Ja, det vore fint.
Kan du vänta en sekund?
George, har du en minut över?
- Absolut, Steve. - Tack.
Jag vill bara att du skall veta
mitt tal vid förhöret häromdagen
var inte menat på något sätt någon gest av respektlöshet mot dig
eller brist av tacksamhet för den support som du har visat mig.
Nej, nej. Inte alls.
Det var en väldigt imponerande prestation.
Du har din passion, jag förstår det.
Okej, bra. Det var en befrielse.
Du har dina föreställningshästar, och du har dina arbetshästar.
Jag är säker på att vi kan hitta ett sätt att komma överens.
Det finns inget sätt.
Det finns inget sätt vi kan hinna innan deadlinen.
Ja, klart vi kan. Okej, vi håller på att få våra ballar krossade.
- Vad fick du fram? - Killen som bad oss kontrollera,
Dominic Foy, visar sig vara en guldgruva.
- Dominic? - Foy.
- Precis. - Det är en kille jag hör om hela tiden.
En vän till Sonia, som visar sig i alla övervakningsbilder där hon gråter.
- Och han är i Rhondas mobilbilder. - Mmm-hmm.
Okej, är detta Halloween,
- eller är han en galning? - Galning.
Han kör en legitim PR rörelse.
En handfull av företags klienter.
Gillar att festa på helgerna.
Speciella fester.
- Berätta den goda delen. - Ja,
mestadels jobbar han vid the Daily Grill,
men gissa var hans kontor är registrerat?
- Var? - Gissa.
Var?
Vid The Watergate.
- Jasså? - Inte bara det, svit 413.
Samma svit som the Medal of Freedom Initiative, vilket är...
Lobbyverksamheten of Point-Corp.
Vi måste banda honom.
Vill du jag skall ringa Rodney och fixa utrustningen?
Ja, samma ställe.
Va... jag är ledsen.
Vill du spela in honom på band?
Ja.
Är vi poliser nu?
Det är illegalt.
Om Dominic Foy kan länka Sonia Baker till Point-Corp,
kommer han vara väldigt pressad
som pass att han kanske ta tillbaka det han berätta för oss.
Så vi spelar in honom. Det är vår säkerhet.
Och vad får dig att tro att hans ens pratar med dig?
Därför att han är rädd.
Hur vet du det?
Därför att jag skall skrämma honom.
Du, är det din Cadillac där ute?
Ja.
V-8 XLR, 320 hästkrafter, anpassningsbar farthållare?
- Det är den du talar om. - Det är en jävligt imponerande bil.
Ja, jag vet.
Vad har du i ditt Gar-age?
- Ursäkta mig? - Ditt Gar-age. Ditt Garage.
- Okej. - Kör du samma?
- Nej, en 1990 års modell Saab. - Oj.
Den har velour säten. Passagerarsätet är sönderrivet,
men... den tar mig från A till B.
Ledsen att höra det.
Tänk om jag fick ett jobb in PR, eller hur?
Vem fan är du?
Läser du tidningen, Dominic?
- Ibland. - Okej.
Jag har en grej jag hade tänkt köra med dig.
Den är inte färdig. Jag jobbar med den fortfarande.
Vi får se hur du känner inför den.
"Dominic Foy, en PR figur
med kända band till försvars entreprenören Point-Corp
blev igår länkad till dödsfallet
av Capitol Hill personalen "Sonia Baker".
Kom igen, va... Är du en reporter?
Detta är inte coolt. Det är definitivt inte coolt.
- Mycket oproffisionellt. - Jag sitter bara här...
Cal McAffrey från The Globe.
Gratulerar. Behåll det.
Vi kommer köra det imorgon om inte
du kan berätta för mig vad jag behöver veta idag.
- Jag tror inte det. - Jag har en bil där ute.
Jag har ett fint, säkert ställe där du och jag kan prata.
Du, Saab.
Jag vet ingenting om något, okej.
Jag är en PR kille. Fattar du?
Det må vara så, men det finns två sätt
vi kan köra denna artikel, Dominic.
Utan ditt namn eller med ditt namn,
och kanske även med en bild från din hemsida.
Vem vet, vem kommer bli förbannad och hur mycket?
Jag försöker vara din vän, Dominic, okej?
Jag skulle hata att se dig hamna under ett tåg precis som Sonia Baker.
Och du lovar att aldrig använda mitt namn?
Ja, det gjorde jag.
Är stället fint? Är det fräsigt?
- Kommer jag ha det bekvämt? - Jajamän.
Vad är detta för sopptipp?
Vart har ni tagit mig?
Ingen sprit i minibaren.
Ingen filmkanal på TV:n.
Vad är detta för hotell?
Känns mer som ett motell, tycker jag, eller hur?
Ingen kommer att hitta dig här, Dominic.
Hur är dina öl-hämtar-kunskaper, sötnos?
Kan du hämta en kall en till farbror Foy?
Jag tar tiden.
Låt oss starta från början.
Vart träffade du Sonia Baker?
Varför starta vi inte med en liten kompensation?
Killen är totalt stenad, och nu frågar han efter en öl.
- Kan jag ta en? - Javisst.
Undrar vad han tar?
- Kolla, neråttjack. - Killen håller tappa förståndet.
För vad? För vad? För att jag hjälper dig.
Att jag förlorar pengar. Jag...
Sängen är avskyvärd.
Kompensera mig, okej?
Så du vill få betalt för att lösa mordet på Sonia Baker?
Sparar det, okej. Jag är inom PR.
Jag vet en hel del om att uttrycka frågor.
Varför uttrycker du inte det såhär?
Skulle jag vilja få betalt för att hjälpa dig med ett bokkontrakt?
Ingen här är ute efter ett bokkontrakt.
Jasså? Alla vi ha ett bokkontrakt.
Och jag vill ha min del, okej? Det är inte mer än rätt.
När mötte du Sonia?
Kompensation, kompensation.
Du kom hit för att prata, Dominic.
Du vet, jag är den begåvade och jag gillar inte vibbarna.
Så, varför ändrar du dig inte?
Du får inte röka i detta rum.
Det står under ditt namn.
Han är hjärndöd. Jag älskar killen.
Jag vill ringa min advokat.
Jag tycker att du borde tänka över det.
Kan vi få någon signal i detta råtthåI?
Varför tänker du inte igenom det?
Dominic, låt mig lägga fram det ännu en gång för dig,
för att jag tror inte du fattar det!
- Så jag lägger fram det för dig. Okej? - Ta det lugnt.
Jag lägger fram det snygg och klart!
Kvällstidningen kan vinkla detta hur de vill,
och de kan göra dig till den enda huvudkällan.
Hur tror du att dina vänner kommer att ta det
- vid Point-Corp? - Inte bra.
Och andra som du är i kontakt med?
Gör inte så. Snälla gör inte så.
Ju mer du berättar, ju mer ger du oss,
ju mer beskyddad är du.
Det är så det fungerar.
Och din kompensation är anonymitet,
och det är allt du kommer få ifrån oss.
- Okej? - Ja.
Bra.
Hur går det här?
Det låter perfekt. Vi alldeles snart redo.
- Nu kör vi. - Kanon. Bra.
Kom igen.
Jag gör det inte. Jag kommer att öppna dörren,
och jag kommer låta dig säga det.
Du måste prata med henne.
Cal ber oss att flytta fram deadlinen.
Vi har verkligen inte råd att fortsätta med
sådana här saker. Vad i helvete är de?
Du får de som att låta att jag borde veta?
Du pratade just med honom.
Han berättade inte vart de var någonstans.
20,000 dollar i timmen.
Jasså... okej!
Stick!
Helvete.
Det var bara en kille som jag känner ifrån klubbarna, okej.
Och han arbetade för en PR firma, en stor sådan.
- Namn? - Och... nej, jag ger dig inte...
hans namn, han är en vän, okej? Han hade...
Han hade ett...
Företaget han arbetade åt hade en klient,
- en väldigt speciell klient. - Namn?
Jag ger dig denna. Point-Corp.
Och de vill ha en speciell anställd.
De behövde en tjej.
Jag tänkte på Sonia.
Fick du med det?
Ursäkta, säger du att Sonia arbetade för Point-Corp?
Som en ståIfälla.
Förlorar inte henne till en annan tidning.
Precis, det är exakt vad jag säger.
Skruva upp, skruva upp.
Hon passade perfekt. Hon hade stake.
- Hon var smart. - Hon hade skulder.
- Och hon hade skulder, exakt. - Precis.
De betalade henne 26,000 dollar i månaden.
Mer pengar än vad de gav mig.
- De betalade mig 20 exakt. - Detta är stort.
Berättade de vad jobbet handlade om?
Nej, det gjorde de inte. Fast hon berättade för mig.
Hon berättade om Collins.
Hon berättade om spionaget.
Och de ville att Sonia skulle ligga med Collins?
Nej. Hon la sig på rygg självmant
och förstörde allting, gjorde hon inte?
Hon fick de in henne i Collins personal?
Det kan du glömma att jag berättar.
Du kan kidnappa and tortera någon annan för det, tuffing.
Vi hade ett avtal.
- Jag har gjort mitt arbete. - Ingen är här för att jävlas,
men vi behöver ett namn som arbetade med detta på The Hill.
Mmm-hmm.
Från The Hill, va? Från the Hill hittade de en kille som kunde fixa det.
- Namn? - Nej.
- Vem? - Glöm det.
- Vem? - Kom igen.
Hör du inte vad jag säger?
Glöm det. Jag skulle bli rädd att starta
den grymt snygg Caddyn varje morgon.
Jag menar, om jag skulle köra
den där skottkärran till Saab,
skulle jag nog spränga den med mig själv inuti.
Se på saken. Den är som en gräsklippare.
Jag går och fixa en öl till dig.
Hej.
Tja.
Ligger du med killen?
Vad gör du inne egentligen?
Ligger du med honom? Hmm?
Eller har du en kille. Du har en kille, va?
Donna?
- Della. - Della.
Jag har en kille. Jag har en tjej, också.
Jag vill inte lämna någon ute.
Hej, Stephen. Hur träffade du Sonia?
Va?
Hur började hon arbeta på ditt kontor?
Var det någon... Rekommenderade någon henne?
Vad pratar du om?
Jag tror du har blivit grundlurad.
Jasså?
Vem gav dig hennes namn?
- Vad handlar detta om? - Sluta och spela Allan,
Stephen, okej? Två frågor.
Hur i helvete började hon arbeta på ditt kontor,
och namnet på den individ som rekommenderade henne?
Fergus. George Fergus.
Han sa att hon var dotter till en gammal vän till familjen.
Doug Sponder's svensexa.
Kommer du ihåg hotellet, the Americana?
Ja.
Kom hit genast, ensam. Jag är i rum 408.
Vi möts på kontoret.
Stephen, vi är redan sena.
Jag ställer in.
Stephen, vi är redan sena.
- Jag ställer in. - Okej.
Lyssna inte av din telefonsvarare.
Cameron far fram som en vilde om deadlinen.
Stannade du den som jag sa?
- Nära nog. - Okej.
Jag måste be er lämna rummet.
- Det betyder du också. - Va?
Stephen Collins är på ingång.
Det kommer bli mycket mer bekvämare för honom
om du inte är här, okej?
Säg att du skojar.
Sedan när får en medborgare, som är föremåI i en utredning,
få en egen privat förhandsvisning av en annan medborgares intervju?
Det är galet!
Du förorena storyn!
Speciella omständigheter.
Va? Va?
Är det för att han är en Kongressman, eller att han är din vän,
eller för att du är förälskad i hans fru?
Kan någon förklara läget?
Allt som ni sa.
Herregud, du är en sådan hypokrit!
Det är min story, också, and du håller på att förstöra den för evigt
genom att låta honom komma hit.
Jag kommer ta in honom.
Jag kommer låta honom sitta ner, och visa honom detta.
Jag kommer få honom på band,
och då har vi båda sidor av storyn.
Hej.
Stephen Collins, Della Frye.
Kongressman
Känner du den här killen?
Nej.
Du känner inte igen honom?
Jag vet inte. Kanske. Är det här inne?
Nej, nej, det är rummet jämte. Hon sover ruset av sig.
Sitt ner.
Okej.
Point-Corp ville placera någon i din personal.
Den här killen, Dominic Foy, fann Sonia.
Han tar ett arvode. George Fergus fixar resten.
Nej. Det är inte möjligt.
De betalade av henne skuld, och de betalade henne månadsvis för att rapportera
varenda sak som du gjorde.
Och när hon inte fann mer, dödade de henne för det.
Hur vet du allt detta?
Jag fick ett samtal att jag måste ner till gathörnet.
Jag var tvungen att köpa en tidning. Jag var tvungen att träffa en ny kille.
Den här killen,
han är en hårdnackat, majsuppfödd,
Navy-SEAL-kille, du vet?
Och han är i ansiktet på mig, och skrämmer skiten ur mig
för att han är skitförbannad och...
- När hände detta? - En månad sedan.
Han är skitförbannad för att
Sonia inte ger honom någon information längre.
Och vad vill han göra åt saken?
Han ville att jag skulle fixa det.
Gjorde du det?
Jag försökte.
Jag försökte. Jag ringde. Men hon vägrade ta samtalen.
Jag gick över till henne. Jag försökte prata med henne.
Hon grät.
Varför grät hon? Var hon rädd att någon var ute efter henne?
Nej, hon grät för Collins skull. Hon var förälskad i honom,
och för hon var gravid,
och hon berättade inte det för honom.
hon berättade inte det för honom, du vet,
för hon var livrädd att han skulle komma på vad hon sysslade med,
och då inte vilja ha henne,
och att han inte vilja ha barnet...
Hon blev så förtvivlad för det så hon brände
lönecheckar som var värda tusentals dollar.
Vem gör så?
Jag försökte få henne att lugna ner sig
och tänka på publiciteten,
eller tänka på en abort, eller tänka på, du vet, hennes ord.
"Håll bara det du lovar. Och om hur
"dina beslut kommer innebära för mig"
Och sen är hon död. Jag hör att det är mord,
så jag vill inte
ha med det att göra, du vet?
Jag är livrädd, och jag vill någonstans där det är varm,
och jag vill komma tillbaka till en ren.
Och ni skriver er artikel och bara få dem bort ifrån mig.
Jag är ingenting. Jag är ingenting jämför med dem.
Så du hade rätt, okej?
Och nu kan vi bevisa det.
Jag gör detta offentligt. Vi kan sätta fast dem för gott!
Sliberty? Vi kan få fast dem för gott, okej? Vi vinner!
- Javisst. Men... - Okej?
Ger du mig en minut?
Okej.
Han behöver bara en minut.
Helvete!
Sluta... Sluta!
Din jävla...
Hjälp!
Stephen!
Ställ dig upp! Vad håller du på med?
- Sluta! - Nej!
Kom igen!
Sluta!
Vad i helvete gör du med honom?
Stephen!
Stephen! Stephen! Stephen!
- Jag försöker hjälpa dig. - Jasså. Hon var gravid, Cal.
Behövde jag höra det?
Kunde du inte berätta det själv?
Du var tvungen att göra det så. Det var viktigt för dig...
Jag trodde du ville höra sanningen.
Helt rätt.
Du sökte få fram sanningen, det var allt.
Du är en sanningssökare.
Det är allt. Du kan inte hjälpa det.
Det är vad du är. Du är en sådan hypokrit.
Du är inte intresserad av mig.
Att jag kom hit handlade bara om att du skulle få din story.
Jag litade på dig. Du är min vän!
Du skulle vara min vän
när du pippade min fru!
Du är min vän, Cal.
Jag skulle aldrig gjort såhär mot dig!
Jag är ledsen, Stephen, Okej?
Jag är ledsen för allt.
Jag har varit ett rövhåI,
och jag kan förstå varför du hatar mig.
Men du måste lägg dina känslor för mig åt sidan
och stanna med oss. Vi är så nära.
Varenda liten grej i detta, har jag utsatt mig själv för.
Stephen.
Stephen!
Jag skulle vilja tala med Kongressman Fergus.
Säg till honom att jag heter Cal McAffrey från the Globe, och jag har en deadline.
Be honom att dra.
RövhåI.
Det är okej. Jag såg det. Ge honom bara detta kortet
och säg till honom att det är ämne som berör honom.
Sir, han bad mig lämna detta till dig.
Ursäkta mig.
Kongressman.
Cal McAffrey.
Vad är det? Hur hittade du mig?
Jag följde efter spåren av smulor, Kongressman.
Jag behöver en bekräftelse ifrån dig
för en artikel vi skall köra imorgon.
Jag har fått reda på att du rekommenderade
Greer Thornton att anställa Sonia Baker,
är det korrekt?
Och?
Så och om det visar sig att Sonia Baker
samlade information
i Stephen Collins kommitté förhör
och delade med sig den informationen
till det företag som blev utrett
och det företaget är iblandat i hennes död,
Herre jesus, det kommer inte se bra ut för dig,
eller hur, Kongressman?
Ett, använd aldrig Herrens namn inför mig på det sätt.
Två, hur kan du ens ta för givet
att en begåvad, naiv, 25-årig tjej
var en dubbelagent?
Mr. McAffrey, jag gick i god för ung tjej
vars familj jag mött och respekterade,
en familj som framstod som
det hälsosamma idealet som detta landet grundades på.
Och Sonia Bakers mammas namn är?
- Ursäkta mig? - Du hörde mig, familjevän.
Tror du verkligen att era nya ägare,
dessa ansvariga korporativa invånare,
låter dig publicera detta
spekulativa dravel?
Du kommer vara arbetslös innan
djävulen ens kan säga ditt namn, min son.
Janine.
Sonias mammas namn är Janine.
Du missar poängen.
Du såg inte hans ansiktsuttryck.
Jag såg hans ansikte. Fergus är hjärtat i storyn.
Storyn är död, Cal.
Hursomhelst, Point-Corp puttade
Sonia Baker framför tåget.
Jasså? Problemet här är,
våran nya ägare låter mig inte publicera något av detta
om inte jag har en av höjdarna dokumenterade.
Dokumenterat, Cal!
Och den enda person som kan göra det vägrar.
Skulle du vilja veta varför?
Eller är det bara för att du pippade hans fru?
Skulle du vilja förklara för mig när, och hur
och varför MediaCorp kapade dina kulor.
Detta är så stort som det kan bli.
Du har Fergus, du har Point-Corp
och nu har du MediaCorp, alla sammanlänkade,
alla i maskopi, alla spelar i samma country club.
Jag insåg inte att du hade börjat spela.
Cal, om det finns någon korruption involverad här, så kommer det ifrån dig.
Du har injekterat dig själv i denna story direkt ifrån början,
och vi vet alla varför.
Det är över, Cal, vad mig angår är saken utagerad.
Jag kan inte skydda dig längre.
Och just nu, är jag inte säker att jag vill.
Vill du veta historien?
Javisst, kom med.
Jag träffade Sonia Baker första gången
i april, 2007.
Hon blev anställd som assisterande utredare i min personal.
Hon blev rekommenderad av den högsta majoriteten,
Kongressman från West Virginia, George Fergus.
Tre månader in i hennes tjänst, började Sonia och jag
ha en romantisk relation.
Jag har E-mall kopior och dokument till er, som visar utan några tvivel
korruptionen mellan medlemmar inom mitt egna parti.
Jag vet nu att hon har varit placerad i mitt kontor som en spion.
Point-Corp's tentakler sträcker sig in i varje hörn
av den växande privat säkerhets industrin,
både hemma och utomlands.
Det är utgör inte bara ett stort...
Men det är en kränkning av våra lagar.
En monopolistisk affärsrörelse...
förhindra eller i annat fall förstöra
min utredning av Point-Corp.
Sonia blev betalad att rapportera regelbundet till Point-Corp...
Jag tror att inom fem år,
kommer Point-Corp att ha sin egna armé på Amerikans mark.
in i deras olagliga verksamheter...
Det kommer kontrollera vår underrättelse samlings utrustning...
- Vad hände i kommittén? - Hon hade tillträde till allting...
vi utförde och i själva verket omintetgöra vår utredning.
Det är en skrämmande vision som måste stoppas.
Emellertid, när min relation med henne växte,
så upphörde hennes spioneri,
och jag tror de dödade henne därför.
Människor som detta, som jag spenderat
de sista ett och halvt år av mitt liv att utreda...
Oskyldiga civila är inte mer än disponibla liv,
tilltänkta som oavsiktliga skador.
Och jag tror att det var min position
som räddade mig från ett liknande öde.
Tack så mycket, Kongressman.
- Är du okej? - Ja.
Han blev snärjd.
Hon låg med honom för 26,000 dollar i månaden...
Sliberty.
Cal.
- Är du färdig? - Javisst.
Okej. Då går vi.
- Är du fortfarande här? - Ja.
Jag trodde du skulle sitta ner vid ditt skrivbord och skriva ner det online.
Du vet, en sådan här stor sak,
borde folk ha en tidning i
händerna när de läser det,
eller hur?
Jag skriver om Collins, Fergus, Point-Corp,
och korporationen och regeringens maktmissbruk.
- Okej. - Du skriver om Sonia Baker...
Mordet, Mandi, Rhonda Silver.
- Och Dominic Foy länken, okej? - Javisst.
- Utgå till neutral hörna. - Okej.
- Försiktigt. - Tack.
Det är Robert Bingham, sir.
Jag är ledsen att jag ringer dig direkt.
Jag vill bara försäkra dig att jag är redo att avsluta det vi startade.
Hejdå.
Det tar inte mer än en timme.
- Hej. - Godkväll, sir. Hur mår du?
- Hallå - Är det inte natt för dig?
Oh.. ja, ja, det tror jag det är.
Hur gammal är du? Förresten, berätta... inte.
Det skulle bara göra mig sjuk.
Du frågar aldrig en kvinnas åIder.
Jag ser på dig, och jag ser inte en kvinna. Jag ser en reporter.
- Till slut. - Hursomhelst, tillbaka till storyn.
- Ja. - Jag hade en...
- Engelskalärare i high School. - Mmm-hmm
Har var typ en långhårig hippie kille.
Mmm-hmm.
- Han hade problem med pennor. - Jasså.
Han löste det genom en bit
länderband runt hans hals,
och där hade han sin penna.
Smart.
- Så jag började fundera,
"Min vän Della har problem med pennor.
"Hur löser jag det?"
- Och jag hittade på detta. - Vad är det?
Jag kallar det "Della Frye, Prinsessa Nuban,
"'Jag är aldrig utan penna halsband.
Åh, den är så vacker! Jag har alltid velat han en sådan här.
- SkåI. - SkåI.
Jag har velat berätta för dig någonting om Anne Collins.
Okej.
Jag pratade med henne.
Hur vet Annie Collins att
Sonia Baker tjänade 26,000 dollar i månaden?
Va?
Hur vet hon hur mycket Sonia Baker tjänade?
- Vi vet det. Ja.
Hur vet Annie Collin det?
Stephen måste ha hört det i Foy intervjun.
Vi spelade en specifik del av bandet,
och den summan nämndes aldrig.
Cal. Vänta, vad gör du?
Vad gör du? Cal?
Ska du förklara för mig?
Säg till Cameron, "Vänta med storyn".
Va? Cal? Cal!
Fan.
Vem är Robert Bingham, Stephen?
Vem är Robert Bingham?
Är polisen utanför?
Nej.
Jag räddade Robert Binghams liv i Kuwait, 1991.
Han var en 17-årig kille.
Han var en bra soldat.
Han var stolt över det han gjorde.
Armén var hans liv, och han fick problem när han blev avskedad.
Så du anlitade en kille som du visste var labil
att göra vadå, exakt? Skrämma henne?
Kanske klå upp lite grann?
Nej, Cal. Han skulle följa efter henne.
Varför?
Därför jag visste att hon undanhöll något för mig.
För att när jag... När jag var i hennes hus
och fax kom, blev hon väldigt nervös.
Därför att det ringde sent på nätterna.
Jag var misstänksam.
Jag bad Bingham att observera henne och rapportera tillbaka.
Det var allt.
Du är en lögnare, Stephen.
Han var mer upprörd för det hon gjorde än vad jag var.
Du måste sätta dig in vad militären betyder för Bingham.
Han hatar Point-Corp för vad de håller på att göra mot honom.
I hans sinne, var hon tvungen att stoppas.
Men hon slutade, va?
Hon rev sönder lönechecken, och hon satte sitt liv i risk för dig.
Ja, men jag visste inte om det.
Jag visste inte att tänkte döda henne.
Jag visste inte att han hade dödat henne.
När jag fick reda på det, var mina tankar precis som dina.
Jag trodde Point-Corp hade gjort det.
Och när fick du reda på det?
Vad skulle jag ha gjort?
- Berätta för någon. - Jag försökte.
- När? - När jag kom till ditt hus,
och ville prata om det,
men allt du brydde dig om var storyn.
Nej, Stephen, Jag brydde mig om att hjälpa dig.
Skitsnack. Skitsnack.
Allt du brydde dig om var hur du skulle lätta ditt samvete med såpoperan
- du har med Annie. - Så du utnyttjade mig.
- Nej, Cal. - Likadant som Bingham.
Jag var misstänksam mot henne. Jag tog in honom.
Så gick det till! Det var ett misstag!
Det är mitt ansvar.
Jag borde aldrig ha gjort det.
Men jag bad honom aldrig att döda henne.
Han var skyldig dig hans liv!
Det var därför du tog in honom.
Du tog in honom och utnyttjade honom,
precis som du har försökt utnyttja mig.
En att döda, och en att dölja det.
Om Point-Corp och Fergus inte hade anlitat henne,
- hade inget av detta hänt! - Nej. Detta handlar inte om Bingham
och Point-Corp och Fergus!
Det handlar om dig och valet du gjorde
som ledde till att fyra människor blev dödade.
En av dem levererade en pizza, Stephen.
Cal... Vad skall du göra?
Du vet vad jag kommer att göra.
Det är skrattretande, ditt sinne för ditt egna självförtroende.
Varför är det så? För att... ingen läser tidningar längre?
Är det så?
Det är bara en till story, en par dagars skit,
och sen är det omslagspapper?
I allt detta av skvaller och spekulationer
som genomsyrar folks liv,
så tror jag fortfarande att de vet skillnaden
mellan riktiga nyheter och skitsnack.
Och de är glada att någon bryr sig tillräckligt
att få saker dokumenterat och få tryckta sanningar.
Cal. Snälla, Cal, gör inte så här. Snälla.
Jag ber dig som en vän.
Du har ungefär tre minuter att springa härifrån innan polisen kommer.
Jag tyckte du sa att du inte ringde dem.
Jag Ijög.
En bra soldat krigar för sitt land och vänner.
Men dessa människor, de vill göra det för pengarnas skull.
Vill ni leva i sådan värld?
Släpp vapnet!
Storyn kring Stephen trycks ändå, om jag skriver den eller inte.
Släpp vapnet!
Släpp det!
Jag är hellre ingenting.
Jag upprepar, släpp vapnet!
Skall du inte skicka det?
Jag har ju bara hållit framsidan i 4 timmar nu.
Skickar du det.
Godnatt, allihopa. Vi ses imorgon.
Godnatt